Осем и половина на Федерико Фелини
Адвокате, улових го!
Слизай долу!
Определено долу!
Простете, че ви безпокоя толкова рано. Как сте?
Аз съм голям ваш почитател. 3а мен е чест да се запозная с вас.
Ще позволите ли?
Може ли да ползвам пишещата ви машина, господине?
Ръката, ако обичате. Отпуснете.
Години? - Четиридесет и три.
Така. Не се напрягайте.
И над какво работите сега? Поредният филм без надежда?
3а първи път ли сте на лечение? - Да.
Поемете дълбоко въздух.
Влезте.
Простете, ще дойда по-късно. - Не, няма нищо, влизай.
Дишайте.
По-дълбоко.
Добро утро! Може ли да запаля?
Кашляйте.
Дишайте.
Прочете ли го? - Да.
Дишайте.
Как ти се струва?
Водих си бележки. После ще ти кажа.
Организмът ви е изтощен. Можете да се обличате.
Хубаво момиче. Американка е, нали? Но и тук си имаме нелош избор.
Това лекарство ще ви вдигне на крака, ще видите.
Сестра, 300 мл минерална вода три пъти през 1 5 минути на гладен стомах.
Вана с лечебна кал през ден... - Колко е часът?
След калната баня десет минути в минерална вода, както е предписано.
Ще те чакам при извора. - Да, благодаря.
След една седмица - два дни почивка.
Благодаря.
Господине!
Господине, чашата ви!
Тук съм.
Искаш ли да обсъдим филма? - Разбира се.
Добре, кажи ми искаш ли продуцентът да види доклада ми?
Честно казано, не бих искал да ти навличам неприятности.
Не се безпокой, нали сам те повиках.
Веднага става ясно, че филмът няма проблематика, нито идеен замисъл.
Какво ще кажеш да седнем?
Така филмът се превръща в поредица от несвързани епизоди,
може би развлекателни с двусмисления си реализъм.
Човек се пита какво ли искат да кажат авторите,
дали искат да ни накарат да се замислим или просто да ни уплашат?
От самото начало личи оскъдността на поетичното вдъхновение.
Извини ме, но това може би е ярко доказателство,
че киното изостава от другите изкуства с петдесет години.
Сюжетът няма достойнствата дори на авангардното кино,
но затова пък притежава всичките му недостатъци.
Ето бележките ми, макар да се съмнявам, че ще ти бъдат от полза.
3а мен е загадка защо реши, че бих могъл да ти помогна.
О, напротив, много ще ми бъдете полезен.
Разбирате ли, много искам да направя този филм.
Отложих снимките с две седмици, защото...
Мецабота!
Извинете ме.
Мецабота! Марио, и ти ли си тук?
Гуидо! - Ти си бил!
Какво ти е? Какво става?
3драсти, Гуидоне, как си? - Добре.
Побелял си, старче. - А ти не си ли?
Да не би да го пиеш това? Вредно е.
Казаха, че черният ми дроб... А ти от какво се лекуваш?
Един момент.
Глория! - Колко е пораснала дъщеря ти!
Не, не ми е дъщеря. - Ужасни пчели!
Изсмукват живота от бедните цветя!
Скъпа, запознай се с мой приятел... - Извинете ме, бях се замислила.
Глория Морин. - Приятно ми е.
Как сте? - Добре, благодаря.
3ная всичко за вас, Пупи все за това говори.
Дори се скарахме, защото критикувах последния ви филм.
Няма такова нещо. Ти много го хареса.
Хайде да пийнем по нещо.
А ти сам ли си или с жена си? - Не, сам съм.
Така е по-добре. Е, имам предвид в общия случай.
Сигурно си чул за мен и Тина. - Тина?
Чакаме да ни дадат развод.
3атова сме тук заедно. Сгодени сме.
Поздравления! - А ти, Гуидоне?
Над какво работиш? Нещо хубаво? Тук е идеално място за размисъл.
Позволете да ви представя писателя Домие. Госпожица...
Простете, как беше името ви? - Глория Морин.
Радвам се да се запознаем. Аз съм голяма ваша почитателка.
Поласкан съм.
Актриса ли сте? Виждал ли съм някъде снимката ви?
Актриса... Да, имам амбиции в тази област.
Всъщност, имам огромни амбиции, но само в момента.
Тя има научна степен по философия.
Позволете. Марио Мецабота. - Приятно ми е.
Не, все още нямам научна степен. Сега пиша дисертация, има разлика.
На каква тема? - Доста трудна тема.
Самотата на съвременника в съвременния театър.
Интересна тема, нали, професоре?
А какво символизира появата на момичето край извора?
Метафора за чистотата или топлотата на главния герой?
От цялото изобилие на символи в творбата ви този е най-лошият...
Не дойде. Толкова по-добре.
Как си? - Горе-долу добре.
Някой позна ли те? - Не мисля.
Какъв е всичкият този багаж? - Само пет куфара са.
Роклите заемат толкова много място. Донесла съм една... сам ще видиш.
Всичко ли натоварихте? - Да.
Карла, тук нощем се спи, няма никакви светски събития.
Но това е моден лечебен курорт.
Трябва да има някакви представления. луксозни клубове, поне в хотела.
А ти държа ли се прилично? - Да, да...
Всъщност, не можах да ти взема стая в моя хотел.
А и тук е пълно с хора, които ме познават.
3атова намерих един друг много хубав хотел, нали разбираш...
Но защо?
А той как е? - Пльок ли? Чудесно!
Струваш ми се бледичък. 3ащо така?
Виждаш ли, ето го хотела.
Госпожо, имаме гости.
Нали виждаш, не е... но затова пък тук е много спокойно.
Ако си гладна, ще им поръчам да ти донесат два сандвича в стаята.
Сякаш е малко мрачно тук. - Не, съвсем типична обстановка.
Освен това съм гладна. Ти си ял, но аз - не.
Добро утро, господине, госпожо! - Как върви пасиансът?
Всичко е готово. Госпожата ще се почувства като у дома си.
Да, благодаря. Имате ли нещо готово за обяд?
Къде се намира тоалетната? - Ето там.
Сега ще ви приготвя нещо. - Разбира се.
Влаковете са нещо ужасно. Виж ми само ръцете.
Радваш ли се, че съм тук? - Разбира се.
Само се радваш или си много радостен? - Просто съм възрадван!
Мляс!
Ухае приятно!
Мислех, че кадифето ще се намачка. - А, да, чудесно...
Но няма и една гънка, дори след три-часово пътуване!
Дори не ми каза дали ти харесва. Харесва ли ти, Гуидо?
Госпожата е много красива!
Толкова елегантна... Онова на главата й какво е? Плюш ли?
А, да. плюш... - 3начи плюш.
Търсила съм го като луда. Направо се бях отчаяла.
Но нали ме знаеш - науми ли си Карла нещо...
Тази седмица четох страхотен комикс за Патока Доналд.
Там имаше един динозавър... - Ето ги сладките ми бухтички!
Гуидо, бъди послушен. Какво искаш да правиш?
Наистина ли си се държал прилично? - Разбира се, защо?
Както и да е, бухтичките са гладни. Я, венчалната ми халка!
Слушай, онова, което ми обеща... - Какво съм обещавал?
Обзалагам се, че пак ще започне да приказва за мъжа си.
Не си ли съгласен? Ей сега ще видиш, старче.
Ведният ми Луиджи не изглежда никак щастлив.
Съпругът ми не е никак самоуверен. Изпада в депресии.
Той не е глупав. Всъщност, много е умен дори.
Ама че е топло тук!
3нае наизуст цялата Римска история. Нужен му е само малко тласък.
Още е в онази петролна компания на същата заплата.
Така ли? - Остави ми чантичката, ще я повредиш.
Много си я обичам. Подарък ми е от него.
3ащо не му намериш работа?
Познаваш толкова много хора. Обещал си ми го много пъти вече.
Гуидо... Дори сънувах, че му намираш работа.
Но той си беше изгубил ума и ни уби и двамата.
Кого? - Теб и мен.
3наеш ли къде бяхме?
На онази уличка Виа дела Кроче, където ти купих онази вратовръзка.
Същата ти подари и жена ти. Помниш ли?
Никога не знаех дали носиш нейната или моята.
Лежахме прегърнати, голи.
А той дойде и ни уби и двамата с една метла.
Дръпни ги още малко. - Да.
Така. Сега иди в коридора,
а после се престори, че си объркала стаята и откриваш някакъв непознат.
Скъпи, това е много хубаво. Не сме го правили.
Стой така. Нека те погледам.
Не. Гримът ти трябва да е по-...
По-какъв? - По-курвенски.
Ела тук. Дай ми молива.
Много хубав лампион. - Да, да...
Искам и аз да си имам такъв. - Не мърдай.
Как се казва този хотел? - ''Железопътният хотел''.
Ще пиша на мъжа ми да ми прати веднага експресен отговор.
3наеш ли какви хубави писма пише... Ще ти дам да ги прочетеш.
Добре, само стой мирна.
Направи мръснишка физиономия!
Сега излез в коридора! - 3начи ще играя роля!
Все едно съм някоя от твоите актриси? - Хайде, давай!
Нали не смяташ, че мога да съм като тях?
Не и аз. Не искам да водя такъв живот.
Аз обичам да си стоя у дома.
Хайде, излизай. Аз си спя.
Кажи ми, ако направя нещо такова. ще ревнуваш ли?
А защо? Би ли го направила?
Кой знае...
Да ви донеса ли нещо? - Не, излязох просто така.
Да ви приготвя ли банята? - Не, аз просто...
Може би искате чаша вода? - Не, благодаря ви.
Какво искаше? Какво ти каза? - Беше собственичката.
Искаше да ми носи минерална вода. - Ела тук.
Ела.
Разтвори хавлията.
Гуидо!
Обичаш ли ме поне малко? - О, да, да!
Ти ли си, мамо?
Толкова много сълзи, синко... - Татко, почакай! Не си отивай!
Разговаряли сме толкова малко.
Татко, имам толкова много въпроси.
Все още не мога да ти отговоря.
Виждаш ли колко е нисък таванът?
Бих искал да е по-висок. Така е много грозно, синко.
Вих искал да е различен. Ще се погрижиш ли за това?
Преди рисуваше толкова хубаво. Бих искал...
О, Комендаторе! Нямаше нужда да се безпокоите.
Добър ден. - Той има много малко време.
3драсти!
Как е той, как е синът ми?
Внимавайте. Не допускайте да ви разчувства.
Не е добре? Как така?
Трудно е, когато човек осъзнае какви огромни грешки е направил.
Но аз...
Майка ти е приготвила нещо за теб. Малко сирене, две праскови...
Не се тревожи за мен. Вярно, мястото е малко усамотено.
но майка ти идва всеки ден.
Нали разбираш, прави ми компания и поддържа реда.
Винаги трябва да има ред. Така сме научени.
А с теб и жена ти всичко наред ли е? - Да, Луиза...
Вие двамата сте моята радост. Сбогом, синко.
Какво е това място? Харесва ли ти тук?
Все още не мога да преценя.
Но сега вече е много по-добре.
В началото, разбираш ли. в началото...
Гуидо, правя всичко възможно! Какво повече?
Бедният Гуидо, сигурно си уморен. Да се прибираме ли у дома?
Аз съм Луиза, съпругата ти. Не ме ли позна? 3а какво мислиш?
Добър ден!
Добър ден.
Гуидо, до няколко дни ще те въведа в нещата.
за да разполагаш с цялата необходима информация.
Каква прекрасна загадъчна фигура! Доведох ти тримата старци.
Единият е руснак, другият - генерал в оставка...
Какви старци? - 3а ролята на бащата.
Прикривай ме, Чезарино!
Шляп, шляп...
Ела тук, шут такъв! - Как си?
Радвам се да те видя, Супер Тарзан!
3вънях ти шест пъти. - Да, разбрах.
3а ролята на Клаудия. нали? - Е?
Мислех да ти я изпратя. Даже вече го направих.
Така ли? - Още си във форма.
3ащо не се върнеш пак да играеш?
Цяла нощ го мисля този космически кораб.
3ащо не направим историята така... - Конокиа, не ме хващай под ръка!
3наеш, че мразя! И носи сако! - Сега и сако ли да обличам?
Как сте, как мина пътуването? - Чудесно, благодаря. Мина цял час...
Добър ден! - Каква ослепителна гледка!
Възхитителна!
Наистина ли? - Да.
Винаги ме наричате възхитителна, но не казвате нищо за ролята ми.
Как минаха екранните ми тестове? - Чудесно, иначе нямаше да сте тук.
Но аз не знам нищо за героинята.
Казаха ми само, че трябва да изглеждам като майка и да ям много паста.
Да, точно така.
А вярно ли е, че трябва да кача три килограма?
Виждате ли - вече знаете дори повече от мен.
Вие сте авторът. Кажете ми поне вие нещо.
Какво ще прави тази дама? - Ами какво...
Агостини! Извинете ме.
Не исках да ви безпокоя. Хотелът е чудесен, уискито е отлично.
Но имам три въпроса. - Да, малко по-късно.
Какво има? А, да, извинете ме.
Агостини, трябва... Просто не ми се говори с онзи.
Клаудия получава предложения от цял свят.
Не мога да я карам да чака. Дай й нещо.
Имаш ли сценарий, поне няколко страници, някаква идея?
Клаудия съзнава ли, че това може би е най-добрата роля, която й е давана?
Сега ще ти обясня...
Скъпа...
Говоря ти като на приятел - ще я изтървеш.
Искаш ли да видиш старците или не? - Полудя ли? Всичко е готово...
Какво има пък сега? - Старците.
Къде са? - Тук.
Обади се госпожа Карла. Не иска да остане в онзи хотел.
Бил ужасен и е права. - Какво, тук ли да я доведа?
Извинете ме... - Ще доведа старците.
Исках да ви запозная с женичката си. - Очарована съм!
Тя също пише. Има си колонка в някои дамски списания.
Иска да ви зададе няколко въпроса.
Читателките ми са луди по романтичните истории.
Бихте ли ми разказали нещо за любовния си живот?
Ето ги и тях. Поздравете доктора. - Добър ден.
Елате насам. Вие също, генерале. Поздравете доктора.
На колко години сте? - Седемдесет.
А вие? - Шестдесет и четири.
А вие? - На шестдесет и осем.
Не са достатъчно възрастни. - Та те са с единия крак в гроба!
Другия път ще ти докарам трима мъртъвци.
Нали искаше да имат жалък вид? Този само като го погледнеш, те разплаква.
3дравейте, Комендаторе!
Ако коленичиш, какво да правя аз?
Стани, да не ти прилошее. Как си, Гуидино?
3дравейте, Комендаторе! - Дойдохме с хеликоптер.
А тази крещя през цялото време. - Къде е басейнът?
Млъкни, още не сме се регистрирали!
Лечението помогна ли? По-добре ли си?
Какво е това? - Дреболия.
Все ми правиш подаръци. - Имам същите.
Не се навива. - Часовник, малък часовник!
Ето, вижте всички!
Идеите ти избистриха ли се вече? - Да, наистина смятам така.
Ето ги американците.
Видях й паспорта - на петдесет и две години е!
Направо момиченце!
Добър вечер, госпожо! - А вие кой сте, скъпи?
Господин режисьор, само още едно въпросче...
Пита каква е връзката между католицизма и марксизма.
Благодаря, и сам разбрах.
Питате ме какви са политическите ми убеждения.
Като честен човек, каквито сте всички италианци,
би трябвало да можете да ми отговорите -
дали Италия е католическа страна.
Да! - Млъквай и си яж сладоледа!
Това е тест за астронавти.
Трябва да разговаряме насаме.
Не издържам повече. Това е някаква лудница.
Добре, ще говорим по-късно. - А какво беше това за холестерола?
Само един велик писател - ранният Фицджералд.
Следващите му творби са оргии между прагматизъм и брутален реализъм.
Какво означава ''леви'' или ''десни''?
Трябва да сте оптимист, за да вярвате,
че в този хаотичен и объркан свят може да има хора с ясно съзнание.
които са или леви, или десни.
Американците имат една нова теория за холестерола...
Хубав ли е сладоледът? - Чудесен е.
Простете, бихте ли ми казали... - Да, моля?
В колко сцени ще участва тя? - В смисъл?
В колко сцени? - Пет.
Само пет? - Може би и шест или седем.
Добър вечер, Комендаторе. 3драсти, Гуидо.
Посланикът е хвърлил око на госпожата.
И какво? - Реших, че би желал да знаеш.
Е, вече знам. - Да я поканя ли на танц?
Да, покани я. - Приятели, истината е само една...
Но аз толкова искам да разбера своята героиня.
Трябва да се слея с ролята си преди снимките.
Дамата казва, че има нужда да опознае героинята си.
Ако не вляза под кожата й, в мислите й, ще се проваля.
Маестрото не ви ли е обяснил ролята все още?
Не. - Съжалявам, мила моя!
Нямам тази информация, аз съм само продуцент.
Гуидо, нали не знам нищо? - Точно така, нищичко.
А сега, три дни почивка.
Като от стъкло са. Първите пролетни череши.
Ела да посрещнем заедно пролетта. - Благодаря. А за Гуидо?
Да му пожелаем успех!
Марио Мецабота с всичките му деветдесет килограма.
Искаш ли да се поразходим?
3нам, мислиш си, че вече съм взел-дал.
Какво от това, че съм стар глупак?
Нищо. - Може да съм стар глупак.
който плаща всички сметки. И какво от това?
Бихте ли направили нещо важно, красиво и истинско по поръчка?
Например, ако папата ви помоли?
Да, ще си помисля по въпроса. Извинете ме.
Слушай, не си правя никакви илюзии. Може би е с мен само заради парите ми.
Всъщност, точно така е. Но в живота си не съм бил толкова близък с никого.
Погледни я само - красива, чаровна, интелигентна... Всичко си има.
Само заради парите ли? Та днес има толкова много богати млади мъже.
Личи си, че те харесва. - Да...
Точно така. И не се е опитвала да ме притиска за нищо.
Аз сам го реших.
Бедничката, дори не е споменавала жена ми, семейството ми.
Никакъв намек за упрек дори. - Как се запознахте?
В Лондон. С дъщеря ми учеха в едно училище.
От колко години бяхте женени? - Много. Трийсет и една.
А жена ти... - Прие го много тежко. Ненавижда я.
А горкичката Глория я харесва.
Хайде, изплюй камъчето. Кажи ми, че съм глупак!
Трябва да има график за снимките. някакви дати.
Иначе се връщаме в Германия. Имаме и други предложения.
До края ли ще ме оставите в неведение? - Моля?
Приличате на охлювче. - Какво е това ''охлювче''?
Това е малък охлюв.
Тишина...
Чувате ли гласа на изворите?
Римляните са ги наричали ''Щастливи води''.
Мая, да развеселим тези отегчени гости!
Добър вечер, госпожо! Ще позволите ли?
Готова ли си, Мая? Какво държа в ръка?
Чантичка от кадифе.
А вътре какво има? - Вяла кърпичка.
Червена кърпичка. Аспирин...
Нали не са наркотици? - Не. това е аспирин!
Това е портмоне. - А има ли пари в него?
2 725 лири!
А какво си мисли тази дама тук? Надявам се, няма нечисти помисли.
Помислете си за нещо. - 3а какво?
3а каквото си поискате. Мислите ли?
Да. - ''Искам да живея още сто години!''
Желая ви успех!
А какво ли си мисли тази красива дама? - Оставете ме на мира.
Мога ли да мисля за някого? - Но, разбира се! Хайде!
Тогава... Не, срамувам се. - Но защо?
3начи мога да мисля за някой човек?
Страхувам се, че може да прочете мислите ми.
Не се тревожи, мила, нищо не рискуваш.
Искаш ли да си тръгваме? 3ахладня.
Малка целувка и голям шамар. Нали така?
Дами и господа, сигурно ме смятате за измамник.
Ще ви разочаровам, но тук няма никаква измама или съвпадение.
Това е изключителен пример за магнитно поле и телепатия.
Ще предам мислите ви на госпожица Мая.
Вярвате ли, че можете да скриете мислите си?
Не! Отвращавате ме! Оставете ме на мира!
Глория, какво има, миличка?
Оставете я на мира, моля ви! Не настоявайте!
Мислите са съкровени. - Видя ли, че се шегува?
Готова ли си, Мая? Един момент, скъпа!
Можем ли да узнаем какво си мислите? Вие, например?
3а какво друго, освен за моя режисьор, моя кръст и моето удоволствие.
Как я караш? - Добре, а ти?
Доста години минаха. - 3а жалост, да, скъпи мой.
Минутка само! 3начи сега си известен? - Остави ги тези работи.
Кажи ми какъв е номерът с този фокус? - Отчасти е трик, отчасти - истина.
Не знам как, но се случва. - Можеш ли да предадеш нещо?
Всичко. Само дето тя не винаги ги улавя.
Искаш ли да опитаме? - Да, почакай малко...
Обзалагам се, че с теб няма да се получи.
Не разбирам.
Не мога да повторя...
Това ли е? ''АСА НИСИ МАСА''?
Това ли е? - Да.
Но какво означава?
Гуидо, ела тук! Къде си?
Не се глези! - Не искам да се къпя!
Чакай само да те хвана! - 3нам аз какво иска.
Иска да го носи неговата любима. Нали така, разбойнико?
Ела тук, ела ми само!
Никога не иска да се къпе това зверче.
Не знаеш ли, че само така ще станеш голям и силен?
Гуидо се страхува!
Проклятие! - Бабо, бабо!
Тази година дървата са влажни.
А този котарак е също като дядо ти - вечно дебне и идва само за храна.
Я се засрами! Марш в леглото!
Миналия път му тръшнах вратата под носа.
Оставих го два дни да стои навън.
Можех да се омъжа повторно за някой красавец,
къде-къде по-свестен от дядо ти.
Такава съм глупачка!
Мислех си, че ако имам друг съпруг.
първият ми съпруг, бил той в рая или в ада, няма да ме чака.
Тихо! Лягайте си, деца!
Бавачке, Клаудио се е подмокрил! - Какво правите?
Хайде, лягайте да спите!
Гуидино, бързо под завивките! Студено е. Стой мирен!
Каза ли си молитвата?
Сладкишчето ми то! Най-хубавото!
Дай целувка. Кого обичаш най-много? Мен? Наистина ли?
Стига вече! Ще ви напляскам! 3аспивайте!
Не можете да ме заблудите, познавам кога се преструвате.
Лека нощ, зверчета такива!
3атваряй очи!
Гуидо, не заспивай. Тази нощ портретите си движат очите.
Нали не се страхуваш? Само пази тишина.
Чичо Агостино ще надникне в ъгъла и ще открие съкровището.
Не се страхувай! Ще бъдем богати.
Помниш ли вълшебните думи? Аса ниси маса...
Господине, търсиха ви от Рим. Вероятно госпожата.
Така ли? Добре. Свържете ме.
Джино, свържи господина с Рим. - Добре.
Това е за вас. Лека нощ, господине!
Марчела, свържи ме спешно с Рим.
Лека нощ, господине!
Не, не съм се обидила. Само едно нещо може да ме обиди.
Познаваш ме.
Не.
Прощавам му всичко.
Всичко му прощавам.
Добър вечер. Искате ли да си поговорим? Седнете при мен.
Съжалявам, уморен съм и си лягам. А и очаквам телефонен разговор.
Искате ли? - Не, благодаря, боли ме главата.
Подайте ми ръцете си.
Не, седнете!
Лявата ми ръка има целебна сила.
Слагам я на корема си, когато ме заболи.
Свалете шапката си.
По-добре ли сте вече?
Да, вероятно.
3ащо ме гледате така?
Само не ми казвайте, че съм красива! От вас ще прозвучи като обида.
Какво ви е?
Не зная.
Имам чувството, че вземам само погрешни решения.
В живота си, в работата си...
3ащо толкова ви харесва да ме измъчвате?
Да ви измъчвам?
Говорете ми като на стар приятел.
Имам нужда да се чувствам близка с режисьора си.
Гледахте ли последния ми филм, който снимахме в Белград?
Героинята ми беше белязана от времето.
но все още желана...
Изсвири ми ''Мистификация''. - Не я знам.
Какъв персонаж... Тази жена...
Но...
... в които хората откриват закрила и любов.
Аз съм точно като нея. И в живота, и в любовта.
3атова съм толкова самотна.
Винаги съм прощавала всичко на мъжете, които съм обичала.
Господине, свързахме се с Рим. - Добре, благодаря.
Аз съм много чувствена, но и порочна.
Да, точно така. Връщам се веднага.
Благодаря. - Моля.
Говорете с Рим. - Ало? Да.
Луиза ли търсите? - Да, благодаря.
Нещо май си гузен. Аз съм Росела.
3драсти, Росела. Как си? Луиза ме е търсила.
Къде си този път? На минерални бани? Ама че извинение...
Давам ти Луиза. - Да, благодаря. Чао.
Гуидо, звънях ти два пъти. Къде беше?
Извини ме. Бях при продуцента. Работихме.
Ти как си? - Нормално. Как върви лечението ти?
Помага ли ти? - Може би.
Но нали знаеш, че не мога истински да си почина.
А ти как си? 3абавляваш ли се? - Както винаги.
Тук съм с Росела. Тилде и Енрико. Тъкмо си тръгваха.
А ти добре ли си прекарваш? Виждал ли си се с някого?
Едва ли. Толкова е досадно. Но за работата ми така е по-добре.
Лека нощ, Гуидо.
Не си ли срещнал някой познат? Все сам ли си?
Разбира се. - Наистина?
Луиза, защо не дойдеш да ме видиш?
Съвсем близо е. - Кога ще започнеш снимки, досаднико?
Не знам. Дай ми Луиза, моля.
Наистина ли искаш да дойда? - Разбира се, ако ти е приятно.
Можеш дори да доведеш още някого. - Но това ще те зарадва ли?
Разбира се. Бих ли те молил иначе?
Приключихте ли, господине? - Не.
Кога да дойда? - Когато пожелаеш.
Внимавай, защото наистина ще дойда. - Иначе не бих те молил, скъпа.
Много ще се радвам.
Лека нощ, господин Извънземен.
Лека нощ, Гуидо.
Мосю Гуидо, моят агент... - Момент, мадам.
Трябва да се отбия в кабинета... - По дяволите!
Налага се. Утре ще обсъдим всичко. Става ли?
10 000 греди за централния декор.
260 дъски за стъпалата... - Добър вечер!
Желаете ли нещо? - Не, благодаря, работете си.
Какъв прекрасен екип!
3драсти. - 3дравей, Елеонора.
2 350. Вълнообразна ламарина...
Слушай, и без друго си тук.
3вънях в пансиона. Германката си е тръгнала.
Трябва да я откриеш. - В Париж е с някакъв цирк.
Наистина?
Какво да правя сега?
Каква чест, хванахте ме по бели гащи!
Чуй, Гуидо, за онази ферма...
А, ето я. Къде се намира това?
Никъде не пише адрес. - В имението на кардинала е.
Кой е тук? - Племенниците ми - Ева и Дина.
Добър вечер.
Хайде, нека те види. Може да ти даде някоя роля.
Приятно ми е. - Удоволствието е мое.
Откъде сте? - От Триест.
Да живее Италия!
Добре сте се устроили тук, а? - Кажи му за братовчедка ми.
Гуидо, братовчедка й е висока към два метра.
Трябва да я видиш. Може да е подходяща за филма.
Ето тази... истински дявол е.
Вярно е. Висока е, колкото мен, както съм права в леглото.
Видя ли?
Два пъти я избираха за мис ''Найлонови чорапогащи''.
Гуидо там ли е? Идвам ей сега. - 3аспивай, Конокиа. Ще се видим утре.
Може ли да ви попитам нещо? - Говорете.
Приятелката ми казва, че не можете да снимате любовен филм.
Млъквай! - Права е.
Да те събудя ли сутринта? - Не, благодаря.
Командирът ни никога няма да ни завари неподготвени.
Този екип никога не спи.
Главата ми ще се пръсне. Кой знае какво съм ял...
Малко са буйни, но са свестни момчета.
Искаш ли нещо, Гуидо? Да нямаш някоя нова идея?
Имаш ли нещо да ми казваш? - Не, няма нищо, благодаря.
Отивай да спиш. Лека нощ.
Нищо ли не искаш? - Не, благодаря. Лека нощ.
Лека нощ друг път!
Кой може да спи тук? Как да заспя въобще?
Успокой се, Конокиа.
От трийсет години съм в този бизнес.
Работил съм върху филми, които дори не можеш да си представиш.
И никога не съм се страхувал от нищо! - Какво си се развикал? Луд старец!
Най-после изплю камъчето. Стар съм бил. Конокиа е стар.
Какво има? Прибирайте се! - Конокиа е остарял...
Винаги ме държиш в неведение. Никога не знам какво да правя.
Кога да говоря, кога да мълча... Не искам да ти досаждам.
Не искам да знам за какво е филмът, щом го държиш в тайна.
Добре, нека да е тайна. - Отивай да спиш, моля те.
Но да за мога да ти помагам, както винаги, все нещо трябва да ми кажеш.
Кажи ми: ''Отърви се от онази французойка.
ето така искам космическия кораб..'' Кажи ми: ''Върви да се обесиш!''
Но поне нещо ми кажи!
Толкова си се променил, Гуидо.
Сега пък плачеш ли? Не те ли е срам?
Утре си тръгвам. Напускам.
Не искам да ти се пречкам. Трябва ти млада кръв.
Но внимавай. Ти също не си, какъвто беше някога.
Конокиа...
Криза на вдъхновението?
А ако това не е просто временна криза, скъпа моя?
А ако е гибелта на един долен лъжец без никакви способности и талант?
Пльок!
Да речем, че си самата чистота.
Но какво, по дяволите, означава да си наистина честен?
Не си ли чувала какво е казал Фалкачо?
''Време е да изоставим всички символи на чистота, невинност, бягство.''
Тогава какво искаш?
Да, може би е това.
В града има музей, а ти си дъщерята на пазача.
Израснала си сред образи на древна красота...
Права си.
Дойдох, за да остана завинаги.
Искам да въведа ред, да изчистя всичко...
Искам да въведа ред, да...
Ало? - Търсят ви от ''Железопътния хотел''.
Добре. свържете ме.
Ало? Кой е?
Гуидо, чувствам се ужасно. От минералната вода ми се гади.
Имам температура. Ела веднага.
Сега, посред нощ? Не мога. Ще дойда утре.
Ела.
Горкичката. Как молеше само да дойдете.
Ето леда.
Цялата гори. Вдигнала е поне 40°. - Добре, вървете си сега.
Да нося ли граха? - Какъв грах?
Бълнуваше и поиска грах. Това е добър знак.
Не, оставете. Благодаря. - Викнете ме, ако ви трябва нещо.
Карла!
Друг път вдигала ли си толкова висока температура?
Да. Става изведнъж. После ми минава.
Мъжът ми е свикнал вече и не се плаши от това.
Не ставай, стой под завивките.
Толкова е горещо. Жадна съм. - Чакай, аз ще ти дам. Ето.
Пий полека, ще се подуеш.
Сега ден ли е или нощ? - Какви ги говориш?
Четири следобед е.
Ще изчакам да дойде лекарят и да чуя какво ще каже.
Няма да е зле да уведомим съпруга ти.
Не мога да поема тази отговорност. Той би трябвало да знае.
Не искам това да свършва. Ако той дойде, ще ме отведе оттук.
А и съм си донесла толкова много хубави рокли.
3ащо пи толкова много от онази вода? Тя е за болни хора. Ти болна ли си?
Стане ли въпрос за пиене, никога не пропускаш.
А какво друго да правя? Винаги ме оставяш сама.
Преди две години написах завещание.
Човек не умира по-рано, само защото е написал завещание.
Разбираш ли, имам брат и сестра.
Но искам да оставя апартамента на съпруга си.
Апартаментът е мой, но той няма да се оправи без него,
дори да се ожени повторно.
Тези чаршафи!
Гуидо, кажи ми истината.
Истината, разбираш ли?
3ащо остана с мен?
Какво ще кажа утре на кардинала?
Да, прочетох резюмето на продуцента ви.
Много е интересно, но от фактологическа гледна точка,
срещата между героя и кардинала
не може да се състои по време на кална баня, както го описвате.
Съжалявам, но това е невъзможно. Настоятелят си има лична кабина.
Така е, но търсех нестандартна обстановка.
Какво имате предвид? - Героят е с католическо възпитание...
Добро утро. - Монсиньор, това е Гуидо Анселми.
Много ми е приятно. - Вие трябва да сте режисьорът.
Сюжетът на филма религиозен ли е? - В известен смисъл може да се нарече.
Както казвах, героят е с католическо възпитание.
поради което има някои комплекси. нужди. които не може вече да потиска.
Кардиналът му се явява като пазител на истината,
която вече не приема. макар да го очарова.
3атова той търси контакт, помощ, може би и някакво разбиране.
Саул в Дамаск, нали? - Не таим ли всички такива надежди?
Съзнавам, че идеята звучи малко лекомислено, варварски дори...
Не става въпрос за това. Не вярвам, че киното е подходящо за подобна тема.
Твърде небрежно смесвате религиозната с мирската любов.
Не е ли така? - 3ависи.
Отговорността ви е огромна.
Можете да ограмотите или погубите милиони души.
Все пак Негово Високопреосвещенство ще ви изслуша.
Можете да му зададете някои въпроси.
Позволете ми да ви представя режисьора.
3аповядайте, седнете. - Благодаря.
Извинете ме за безпокойството.
но продуцентът ми е обезпокоен и вероятно с право.
Той настоя да...
Женен ли сте? - Да.
Деца? - Да. Исках да кажа, не.
На колко години сте? - Четиридесет и три.
Чувате ли пойната птичка? - Моля?
3наете ли как се нарича? - Не.
Нарича се диомедео.
Според легендата, когато умре такава птичка,
всички малки птички я изпращат заедно, пеейки погребален химн.
Чувате ли, звучи като ридание.
Гуидо, да идем при Сарагина!
Да вървим!
Сарагина!
Сарагина, танцувай румба!
Ето.
3асрами се! 3асрами се...
Това е смъртен грях! Смъртен грях...
Не вярвам. не може да е истина...
Погледни майка си!
Мамо! - Спри там!
О, Божичко! Какъв срам!
Какъв срам, каква мъка!
Какъв срам...
Но най-вече, през целия си живот, където и да е живял,
благочестивият Луиджи ненавиждал да общува с жени
и така упорито ги избягвал,
че хората смятали, че изпитва естествена неприязън към тях.
На колене!
Нима не знаеш, че Сарагина е дяволът?
Не, наистина не знаех.
3драсти...
Е, какво означава?
Това е персонаж, вдъхновен от спомени от детството.
Няма никаква връзка с реалното критично съзнание.
Ако целта ти е да създадеш полемична творба
за католическото съзнание в Италия.
ще ти е нужна доста по-висока култура, драги приятелю,
както и желязна логика и яснота.
Прости ми, но наивността ти е сериозен недостатък.
Твоите мънички спомени, окъпани от носталгията,
безобидните ти и сантиментални завръщания в миналото,
са израз на съучастие...
''Как?'' каза енорийският свещеник, ''С комунист?''
Но не каза ''мъж'', разбирате ли?
Католическо съзнание?
Помисли само какви са били сарацините по времето на Цезар.
Не, намерението ти е било да изобличаваш.
но накрая се превръщаш в съучастник.
Виждаш ли какво объркване, какво двусмислие се получава?
О, докторе, толкова съм ви сърдита!
Но вие нямате вече нужда от мен. - Нищо подобно.
127 - душове и кални бани.
129 - масажи.
131 - инхалации.